Дослідження психоемоційних та фенотипічних особливостей хворих на цукровий діабет 2 типу під впливом терапії інкретиноміметиками
DOI:
https://doi.org/10.30978/CEES-2023-2-11Ключові слова:
цукровий діабет 2 типу, нейро‑психологічні ускладнення, дисбаланс кортизолу, анкетуванняАнотація
Проблема діагностики і лікування психоневрологічних ускладнень сьогодні набула особливої актуальності у пацієнтів з цукровим діабетом (ЦД) 2 типу, для яких характерні тривалі ускладнення у вигляді дисфункції нервової системи, неврологічних та поведінкових розладів.
Мета роботи — дослідити взаємозв’язки між психометричними характеристиками та гормонально‑метаболічними особливостями у хворих на цукровий діабет 2 типу на тлі застосування агоністів рецепторів глюкагоноподібного пептиду‑1 (арГПП‑1).
Матеріали та методи. Обстежено 36 осіб з ЦД 2 типу (19 чоловіків і 17 жінок, середній вік — (58,20±9,12) року). Визначали особливості фенотипу: антропометричні показники, композицію тіла методом біоелектричного імпедансу з використанням аналізатора «Tanita». За допомогою відповідних опитувальників вивчали рівень тривоги і депресії, психологічного дистресу, проводили оцінку нейропсихологічних порушень та гормонального дисбалансу кортизолу.
Результати. Під час лікування арГПП‑1 (6 міс) спостерігали поліпшення композиції тіла: статистично значуще зниження ступеня загального (індекс маси тіла та відсоток вісцерального жиру), абдомінального (обвід талії та рівень вісцелярного жиру) ожиріння. Після лікування зафіксували зниження середніх сумарних показників тривоги та депресії як у жінок, так і в чоловіків, статистично значущі зміни відзначено за шкалою «депресія», але не за шкалою «тривога». Виявлено зниження середнього сумарного показника дистресу в загальній групі, але в групі жінок на відміну від групи чоловіків оцінки статистично значущо знизилися за всіма шкалами. Тестування для оцінки гормонального дисбалансу кортизолу продемонструвало зменшення балів після лікування в загальній групі хворих, переважно за рахунок зміни оцінок у групі жінок, що узгоджується з результатами оцінки дистресу при діабеті, тобто у жінок вияви гіперкортизолемії асоціювалися із дистресом. Не виявлено статистично значущих змін між показниками до і після лікування у пацієнтів обох груп за оцінками подолання стресу, хоча спостерігались деякі гендерні відмінності вихідних оцінок, пов’язані з більшою емоційністю у жінок.
Висновки. Застосування терапії арГПП‑1 у пацієнтів з ЦД 2 типу на тлі поліпшення показників композиції тіла (зменшення загального і абдомінального ожиріння) сприяло позитивним змінам психоемоційних та соціальних показників (оцінок тривоги і депресії, дистресу при діабеті, гормонального дисбалансу кортизолу). У жінок на відміну від чоловіків відзначено статистично значущі зміни оцінок дистресу та дисбалансу кортизолу.
Посилання
Kalra S, Das AK, Sahay RK, et al. Consensus Recommendations on GLP-1 RA Use in the Management of Type 2 Diabetes Mellitus: South Asian Task Force. Diabetes Therapy. 2019; 10(5): 1645-717. http://doi.org/10.1007/s13300-019-0669-4.
Laurindo LF, Barbalho SM, Guiguer EL, et al. GLP-1a: Going beyond traditional use. Int J Mol. Sci. 2022;23(2):739. http://doi.org/10.3390/ijms23020739.
Frieling K, Monte SV, Jacobs D, Albanese NP. Weight loss differences seen between glucagon-like peptide-1 receptor agonists and sodium-glucose cotransporter-2 inhibitors for treatment of type 2 diabetes. J Am Pharm Assoc (2003). 2021 Nov-Dec;61(6):772-7. http://doi.org/10.1016/j.japh.2021.06.015.
Nauck M, Meier J. Incretin hormones: their role in health and disease. Diabetes Obes. Metab. 2018;20(1):5-21. http://doi.org/10.1111/dom.13129.
Kuo T, McQueen A, Chen TC, Wang JC. Regulation of glucose homeostasis by glucocorticoids. Adv Exp Med Biol. 2015;872:99-126. http://doi.org/10.1007/978-1-4939-2895-8_5.
Ingrosso DM, Primavera M, Samvelyan S, Tagi VM, Chiarelli F. Stress and diabetes mellitus: pathogenetic mechanisms and clinical outcome. Horm Res Paediatr. 2023;96 (1):34-43. https://doi.org/10.1159/000522431.
Akimoto H, Tezuka K, Nishida Y, Nakayama T, Takahashi Y, Asai S. Association between use of oral hypoglycemic agents in Japanese patients with type 2 diabetes mellitus and risk of depression: A retrospective cohort study. Pharmacol Res Perspect. 2019 Nov 21;7(6):e00536. http://doi.org/10.1002/prp2.536.
Serafini G. Neuroplasticity and major depression, the role of modern antidepressant drugs. World J Psychiatry. 2012 Jun 22;2(3):49-57. http://doi.org/10.5498/wjp.v2.i3.49.
Martínez Ortega Y, Gomà-I-Freixanet M, Fornieles Deu A. The COPE-48: An adapted version of the COPE inventory for use in clinical settings. Psychiatry Res. 2016 Dec 30;246:808-14. http://doi.org/10.1016/j.psychres.2016.10.031. Epub 2016 Oct 17. PMID: 27816257.
Zigmond AS, Snaith R. P. The Hospital Anxiety and Depression Scale, HADS. Acta Psych Scand. 1983;67(6):361-70. http://doi.org/10.1111/j.1600-0447.1983.tb09716.x.
Fisher L, Glasgow RE, Mullan JT, Skaff MM, Polonsky WH. Development of a Brief Diabetes Distress Screening Instrument. Ann Fam Med. 2008 May;6(3):246-52. http://doi.org/10.1370/afm.842.
Kim YK, Kim OY, Song J. Alleviation of depression by glucagon-like peptide 1 through the regulation of neuroinflammation, neurotransmitters, neurogenesis, and synaptic function. Front Pharmacol. 2020 Aug 14;11:1270. http://doi.org/10.3389/fphar.2020.01270.
Li S, Li S, Ding J, Zhou W. Visceral fat area and body fat percentage measured by bioelectrical impedance analysis correlate with glycometabolism. BMC Endocr Disord. 2022 Sep 15;22(1):231. http://doi.org/10.1186/s12902-022-01142-z.
Després J-P. Body fat distribution and risk of cardiovascular disease an update. Circulation.2012;126 (10):1301-13. http://doi.org/10.1161/CIRCULATIONAHA.111.067264.
Ekingen T, Sob C, Hartmann C, et al. Associations between hydration status, body composition, sociodemographic and lifestyle factors in the general population: a cross-sectional study. BMC Public Health 2022;22(1):900. http://doi.org/10.1186/s12889-022-13280-z.
Laja García AI, Moráis-Moreno C, Samaniego-Vaesken ML, Puga AM, Varela-Moreiras G, Partearroyo T. Association between hydration status and body composition in healthy adolescents from Spain. Nutrients. 2019 Nov 7;11(11):2692. http://doi.org/10.3390/nu11112692.
Jafari S, Baharvand M, Jarahzade M, Namdari M, Hojjat P, Alimohammadi M. Comparative assessment of salivary level of cortisol, anxiety and depression in patients with oral lichen planus. Oral Med Oral Surg 2023;29:12. https://doi.org/10.1051/mbcb/2023009.
Liu PY, Reddy RT. Sleep, testosterone and cortisol balance, and ageing men. Rev Endocr Metab Disord. 2022;23(6):1323-39. http://doi.org/10.1007/s11154-022-09755-4. Epub 2022 Sep 24.
Vassandacoumara V, Daniel JM. Correlation between salivary cortisol levels and hospital anxiety and depression scores in oral lichen planus and recurrent aphthous stomatitis. Stomatolog Disease Sci 2017;1:103-8. http://doi.org/10.20517/2573-0002.2017.08.
Lee RA, Harris CA, Wang JC. Glucocorticoid receptor and adipocyte biology. Nucl Receptor Res. 2018;5:101373. http://doi.org/10.32527/2018/101373.
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2023 Автор
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by-nd/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution-NoDerivatives 4.0 International License.