Феохромоцитома у вагітних: досвід діагностики, лікування, спостереження - Ларін, О. С.; Черенько, С. М.; Товкай, О. А. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2015)
Мета роботи – аналіз клінічних варіантів перебігу феохромоцитом у вагітних, з’ясування особливостей симптоматики, діагностики та хірургічного лікування на досвіді клініки та за літературними даними. Матеріали та методи. Проаналізовано результати спостереження та лікування 5 пацієнток із феохромоцитомами (у т.ч. 3 із двобічними на тлі генетичних синдромів), виявленими під час вагітності та прооперованими у клініці протягом 2001- 2012 рр. Результати та обговорення. Двом пацієнткам із двобічною феохромоцитомою виконано тотальну лапароскопічну адреналектомію в два етапи (більшої пухлини – під час вагітності) з подальшим призначенням замісної терапії гідрокортизоном. Одна пацієнтка після успішної правобічної адреналектомії відмовилась від повторної операції після пологів і перебуває під спостереженням. Ще у двох жінок зі спорадичною однобічною феохромоцитомою виконано лапароскопічну адреналектомію протягом ІІ триместру вагітності. Після адреналектомії впродовж вагітності в усіх пацієнток спостерігали нормалізацію гемодинаміки та загального стану без потреби у замісній терапії. За умов залишення контрлатеральної пухлини меншого розміру останні тижні вагітності та пологи проводили під прикриттям α-адреноблокаторів. Усі матері та діти живі. Висновки. Артеріальну гіпертензію у вагітних необхідно розглядати як ознаку потенційно можливої прихованої феохромоцитоми. За двобічних феохромоцитом у вагітних операцією вибору є однобічна лапароскопічна адреналектомія з боку більшої пухлини після проведення короткої підготовки α-адреноблокаторами; пухлину з іншого боку можна видалити після пологів, уникнувши перинатальної надниркової недостатності. Рекомендовано генетичне обстеження пацієнток та їх дітей на предмет виявлення спадкового характеру захворювання з огляду на високу ймовірність синдромних варіантів феохромоцитоми у вагітних.