Клініко-параклінічні характеристики андрогенового дефіциту у жінок репродуктивного віку - Дем’яненко, Л. В. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2018)
Не дивлячись на те, що дотепер не існує «золотого стандарту» для виявлення андрогенового дефіциту в клінічній практиці, дослідження в цьому напрямку проводяться. Європейська ендокринологічна спільнота вважає, що ці заходи необхідні для виявлення прийнятного з клінічної точки зору визначення, що відповідає синдрому дефіциту андрогенів у жінок, які були б основані на вимірюваних параметрах андрогенів і конкретних клінічних проявах жіночої андрогенової недостатності. Мета: виявити клінічні характеристики недостатності андрогенів у жінок репродуктивного віку. Матеріали і методи. Нами обстежено 80 жінок репродуктивного віку, що мали основні скарги на сексуальні порушення (зниження лібідо та відсутність оргазму, а також диспареунію) і 30 здорових жінок репродуктивного віку без скарг на розлади в сексуальному здоров’ї. Використовували метод анкетування пацієнтів з детальним вивченням соціально-економічного статусу, соматичного, гінекологічного, акушерського та сексуального анамнезу, загальноклінічний та гінекологічний огляд. Результати і обговорення. Важливість андрогенів для організму людини пояснюється знаходженням андрогенових рецепторів у клітинах більшості тканин: молочної залози, серця, кровоносних судин, шлунково-кишкового тракту (ШКТ), легень, ЦНС і периферичних нервах, шкірі, кістково-м'язовому апараті, кістковому мозку, матці, яєчниках, зовнішніх статевих органах, жировій тканині. Проаналізувавши дані анкетування та загальноклінічного і гінекологічного оглядів, та виключивши пацієнток з соматичною та гінекологічною патологією, ми виявили, що дефіцит андрогенів у жінок проявлявся сексуальними порушеннями у 100% (80 пацієнток) основної групи (зниженням лібідо, порушенням сексуального задоволення та відсутністю оргазму). Також виявили інші патологічні симптоми, включаючи зміни настрою (дратівливість, тривожність, депресія) у 80% (64 пацієнтки) основної групи, в той час як в контрольній групі лише у 20% (6 жінок). Скарги на погане самопочуття, швидку втомлюваність, слабкість були характерними для 67% (54) жінок основної групи і 20% (6) – контрольної. Порушення пам’яті та когнітивних функцій відзначали 56% (45) пацієнток основної групи і 17% (5) контрольної. Порушення сечовипускання, в тому числі нетримання сечі, не пов’язані з органічною патологією сечовивідних шляхів, діагностовано у 49% (39) жінок основної і 4% (1) контрольної групи. Відомі ефекти андрогенів на стан м’язів тазового дна та слизових оболонок зовнішніх статевих органів у жінок. У нашому дослідженні було виявлено атрофічні зміни слизової оболонки піхви та екзоцервіксу у 70% (56) жінок основної групи і пролапс геніталій легкого чи середнього ступеню у 32% (27), в той час як в контрольній групі даної патології не виявлено. Висновки. Виявлені патологічні стани у жінок репродуктивного віку можуть бути свідченням порушення синергічної взаємодії андрогенів з естрадіолом, яка вкрай необхідна для забезпечення повноцінних фізіологічних ефектів в цілісному організмі жінки, тому будь-які порушення синтезу та метаболізму андрогенів можуть мати негативні наслідки для багатьох складових жіночого здоров’я і для якості життя в цілому. Тому в спілкуванні з пацієнтами слід звертати увагу і на такі скарги, як сексуальні порушення, зміни настрою, погане самопочуття та фізична слабкість, порушення пам’яті, розлади сечовипускання та ознаки атрофічних змін нижніх відділів генітального тракту жінок в репродуктивному віці