Анатомічні орієнтири при виконанні лапароскопічної рукавної резекції шлунка у хворих на цукровий діабет 2 типу, асоційований з ожирінням - Kosiukhno, S. V. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2020)
Мета роботи — встановити анатомічні орієнтири початку степлерного прошивання, які є простими, постійними та якими можна послуговуватися для стандартизації лапароскопічної рукавної резекції шлунка. Матеріали та методи. Дослідження проведено з участю 19 жінок та 17 чоловіків з цукровим діабетом 2 типу, асоційованим з ожирінням, яким було виконано лапароскопічну рукавну резекцію шлунка. Проаналізовано антропометричні показники (вік, стать, зріст, маса тіла, індекс маси тіла, надлишок маси тіла) і показники вуглеводного обміну (глюкоза, глікований гемоглобін, інсулін, С-пептид, індекс HOMA). Відстань від воротаря шлунка до першої гілки шлунково-чепцевої артерії, котра йде в поперечному напрямку до осі антрального відділу шлунка, вимірювали за допомогою силіконової стрічки інтраопераційно. Результати та обговорення. Вік пацієнтів становив від 30 до 67 років (середній вік — (50,3 ± 9,6) року). Індекс маси тіла — від 30,2 до 82,3 кг/м2 (середнє значення — (50,6 ± 10,9) кг/м2). Середня відстань від воротаря шлунка до першої гілки шлунково-чепцевої артерії, котра йде в поперечному напрямку до осі антрального відділу шлунка, — (41,0 ± 1,7) мм (від 38 до 44 мм). Для жінок середня відстань становила (40,6 ± 1,6) мм, для чоловіків — (41,5 ± 1,6) мм. Висновки. Першу гілку правої шлунково-чепцевої артерії, котра йде в поперечному напрямку до осі антрального відділу шлунка, можна використовувати як постійний анатомічний орієнтир. Вона розташовується в середньому на 41 мм проксимальніше від воротаря шлунка. Використання її як орієнтира для першого степлерного прошивання позбавляє від необхідності формального вимірювання відстані від воротаря шлунка.