Ефективність вітаміну D на інсулінорезистентність та антропометричні параметри у хворих на цукровий діабет типу 2 - Pankiv, V. I.; Yuzvenko, T. Yu.; Pashkovska, N. V.; Pankiv, I. V. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2019)
Вступ. Захворюваність на цукровий діабет (ЦД) типу 2 зростає у всьому світі. На сьогодні необхідні ефективні програми профілактики для зменшення ризику виникнення ЦД та його прогресування. До однієї із стратегій належить застосування вітамінів, зокрема вітаміну D. Мета роботи — вивчити ефективність додаткового призначення вітаміну D на інсулінорезистентність і антропометричні параметри у хворих на ЦД типу 2. Матеріали та методи. У рандомізоване клінічне дослідження було включено 52 пацієнти з ЦД типу 2, розподілених на дві групи — контрольну та інтервенційну. Хворі інтервенційної групи додатково отримували 28000 міжнародних одиниць (МО) холекальциферолу. Після встановлення демографічних і антропометричних чинників (об’єм талії, артеріальний тиск і індекс маси тіла) двічі проводився забір крові для визначення глікемії натще, 25-гідроксивітаміну D [25(ОН)D], інсуліну, глікованого гемоглобіну (HbA1c) і індексу інсулінорезистентності (HOMA): на початку дослідження і через три місяці. Результати та обговорення. Хворі двох груп (по 26 осіб) не відрізнялися за основними показниками на початку дослідження. Через три місяці після лікування холекальциферолом показник HbA1c, антропометричні дані в інтервенційній групі не змінювалися, однак встановлено достовірне збільшення вмісту 25(ОН)D у сироватці крові (p = 0.007). Додаткове призначення вітаміну D у хворих на ЦД типу 2 справляло позитивний вплив на інсулінорезистентність (зменшення вмісту інсуліну та індексу HOMA). Не встановлено взаємозв’язку між вмістом вітаміну D та індексом маси тіла та об’ємом талії. Висновки. Подальші дослідження з більшими вибірками хворих необхідні для встановлення достовірного ефекту додаткового призначення вітаміну D на перебіг ЦД.