Обґрунтування застосування жирової тканини для хірургічного лікування поширених післяопераційних раневих дефектів стоп у хворих на цукровий діабет - Свиридов, М. В.; Голодніков, А. Є. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2017)
Мета дослідження: пошук об’єктивних критеріїв для визначення показань, оптимальних термінів виконання шкірно-жирової пластики післяопераційних ран стопи та оцінки її ефективності у хворих на цукровий діабет (ЦД). Матеріал і методи. Обстежено 120 пацієнтів з ЦД та деструктивними формами синдрому діабетичної стопи, у яких після хірургічної обробки протягом 3-5 діб оцінювали площу (Е1 <6 см2; Е2 >6 см2) і глибину післяопераційних раневих дефектів тканин (D2-3). Сформовано дві клінічні групи хворих: 1 група – 44 пацієнта (група порівняння), у яких проводилося традиційне лікування в післяопераційному періоді, і 2 група – 76 хворих (основна група), яким на 5-7 добу після первинної хірургічної обробки виконували основну радикальну операцію на стопі з подальшою шкірно-жировою пластикою післяопераційних раневих дефектів (Е2D3). Контрольну групу склали 28 пацієнтів з гнійно-некротичними ураженнями стоп відповідної площі і глибини без ЦД. У всіх пацієнтів оцінювали тирозинкіназну систему і цитокіновий фон з визначенням інтегральних показників у вигляді коефіцієнтів. Отримані дані обробляли статистично з використанням пакету комп'ютерних прикладних програм «Statistika». Результати. У 76 пацієнтів основної групи виявили високу клінічну ефективність застосування шкірно-жирової пластики післяопераційних ран (скорочення термінів загоєння ран до 1,5-2 місяців і зниження кількості високих ампутацій до 4,2%) порівняно з традиційним лікуванням. Показаннями для застосування шкірно-жирового клаптя (ШЖК) слугували початково низькі значення тирозинкіназного індексу (ТКІ) в порівнянні з контрольною групою і зниження інтерцитокінового коефіцієнта на п'яту добу після хірургічної обробки деструктивного вогнища. Висновки. Показаннями для використання шкірно-жирової пластикипісляопераційних раневих дефектів стоп можуть слугувати велика площа і глибина деструктивних змін тканин нижніх кінцівок на тлі низьких значень тирозин-кіназного індексу (нижче 50% від контрольного). Прогноз ефективності пластики ШЖК може базуватися на динаміці значень інтерцитокінового коефіціента після виконання первинних хірургічних втручань, що відображає реактивність системних механізмів, які обмежують фазу альтерації в рані та індукують проліферативні процеси.