Інгаляційна анестезія севофлураном при хірургії щитоподібної залози: низькопотокова або мінімально-потокова анестезія? - Дубров, С. О.; Тарасенко, С. О.; Мазніченко, В. А. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2016)
Мета роботи – дослідити споживання інгаляційного анестетика та порівняти клініко-економічну складову при низькопотоковій та мінімально-потоковій анестезії севофлураном у пацієнтів із синдромом тиреотоксикозу, яким виконуються тиреоїдектомії в умовах спеціалізованого ендокринологічного центру. Матеріали та методи. Пацієнти були розподілені на дві групи: групу «збалансована аналгезія- севофлуран» (ЗА-С) склали 35 хворих, групу «контроль-севофлуран» (К-С) – 46 хворих. Усім пацієнтам з тиреотоксикозом була виконана тиреоїдектомія в умовах загальної анестезії з штучною вентиляцією легень у вигляді низькопотокової (НПА) або мінімально-потокової (МПА) інгаляційної анестезії севофлураном. У групі К-С проводили НПА з потоком свіжої газової суміші FGF=500 мл/хв у 25 хворих – підгрупа К-СНП, НПА із FGF=700мл/хв у 21 хворого – підгрупа К-СНП-0,7. Споживання інгаляційного анестетика севофлурану розраховували за рівняннями Biro та Dion з оцінкою концентрації севофлурану, FGF та тривалості використання даних показників під час анестезії. Розраховували витрати на анестезію за вартістю середніх доз севофлурану і витратних матеріалів, використаних під час анестезії. Результати та обговорення. За рівнянням Dion показники споживання анестетика складали 6,25±0,23 мл для групи ЗА-С, 6,77±0,26 мл для підгрупи К-СНП та 8,04±0,32 для підгрупи К-СНП-0,7 та були недостовірно (p>0,05) більшими, ніж за рівнянням Biro, де вони складали 5,81±0,24 мл для групи ЗА- С, 6,37±0,27 мл для підгрупи К-СНП та 7,52±0,34 мл для підгрупи К-СНП-0,7 відповідно. Між значеннями споживання севофлурану за рівняннями Biro та Dion існує сильний прямий кореляційний зв’язок за коефіцієнтом кореляції Спірмана (rs). Для групи ЗА-С rs=0,87, для К-СНП rs=0,86, для К-СНП rs=0,84. Споживання севофлурану достовірно (p<0,05), за критерієм Уїлкоксона, нижче в групі ЗА-С із МПА при FGF 400 мл/хв, у порівнянні з підгрупами контролю К-СНП та К-СНП-0,7, де використовувались НПА із 500 мл/хв та 700 мл/хв відповідно. Фармакоекономічні переваги належать мінімально-потоковій анестезії, яка була застосована в групі ЗА-С і склала 100,3±4,1 грн та 107,8±4,0 грн для рівнянь Biro й Dion відповідно. Ці показники були достовірно (p<0,05), за критерієм Уїлкоксона, нижче, ніж у підгрупах контролю К-СНП та К-СНП-0,7, де застосовувались рівняння інгаляційної анестезії низьким потоком в 500 мл та 700 мл відповідно. Висновки. Розрахункові рівняння Biro та Dion дозволяють оцінити споживання севофлурану під час анестезії. Між рівняннями існує сильний прямий кореляційний зв’язок (rs на рівні 0,84–0,87), відсутня достовірна відмінність між результатами розрахунків. Рівняння оцінки споживання анестетика за Dion більшою мірою відображає споживання севофлурану, тому що враховує суму додатків кожного сегменту анестезії і мінімальні зміни в складових. Споживання севофлурану достовірно (p<0,05) нижче при застосуванні МПА при FGF 400 мл/хв, у порівнянні з НПА із FGF= 500 мл/хв та 700 мл/хв. При застосуванні МПА севофлураном більший вплив на споживання анестетика має потік свіжої газової суміші, ніж концентрації анестетика на випарнику, тоді як зі збільшенням FGF до 500–700 мл/ хв більший вплив на споживання має концентрація анестетика, ніж FGF. Достовірно менші витрати на анестезію отримані при використанні МПА із FGF=400 мл/хв.