Мінеральна щільність кісткової тканини у постменопаузних жінок різного віку з цукровим діабетом 2 типу - Кирилюк, М. Л.; Щекатурова, Л. В.; Атанова, Я. О. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2016)
Мета дослідження – оцінка мінеральної щільності кісток у постменопаузних жінок різного віку із цукровим діабетом (ЦД) 2 типу залежно від стажу діабету та виду цукрознижувальної терапії. Матеріали та методи. Мінеральну щільність кісткової тканини (МЩКТ) було досліджено у 38 постменопаузних пацієнток із ЦД 2 типу (середній вік – (64,36±1,95) року, середня тривалість діабету – (10,68±1,88) року, середній рівень глікованого гемоглобіну – 9,02±0,29 (%)). У групі контролю обстежено 27 практично здорових постменопаузних жінок (середній вік склав (59,62±2,59) року). Для оцінки стану МЩКТ використовували двохенергетичну рентгенівську абсорбціометрію (Dual-energy X-ray Absorbtiometry – DXA). Результати та обговорення. Виявлено, що у групі жінок із ЦД 2 типу з віком достовірно збільшується питома вага жінок з остеопенічним синдромом тільки в зоні L1–L4 хребта (вік ≤60 років – 30,8±12,8 (%) vs вік >60 років – 48,0±9,9 (%), P<0,001). Показано, що зі збільшенням тривалості діабету понад 10 років достовірно збільшується питома вага жінок з остеопенічним синдромом на рівні стегнової кістки (стаж ≤10 років – 33,3±10,5 (%) vs стаж >10 років – 50,0±12,5 (%), P<0,01). Виявлено достовірне збільшення питомої ваги жінок з остеопенічним синдромом на рівні стегнової кістки, що отримають інсулінотерапію, порівняно з групою жінок, що отримують лікування пероральними цукрознижувальними препаратами (ПЦЗП) (інсулінотерапія – 66,7±15,7 (%) vs ПЦЗП – 55,5±10,8 (%), P<0,05). Вказується на необхідність поглиблених подальших дослідженнь для визначення механізму впливу ЦД на МЩКТ на тлі застосування сучасних цукрознижувальних препаратів. Висновки. У постменопаузних жінок із ЦД 2 типу гірші показники щільності кісток на рівні стегна у віці ≤60 років та зі стажем діабету понад 10 років. Для поліпшення мінеральної щільності стегнової кістки рекомендуються ПЦЗП, а для зменшення ламкості хребців поперекового відділу хребта – інсулінотерапія чи ПЦЗП.