Визначення ролі поліморфізму Sp1 (rs1800012) гена COL1A1 при постменопаузному остеопорозі - Зябліцев, С. В.; Ларін, О. С.; Зябліцев, Д. С.; Чернобривцев, П. А. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2016)
Мета роботи – визначити роль поліморфізму гена COL1A1 при постменопаузному остеопорозі, а саме вивчити вплив розподілу генотипів та поліморфних алелей на показники, що характеризують остеопоротичні зміни скелета, вміст у крові макроелементів (кальцію та фосфору), гормонів та прозапальних цитокінів. Матеріали та методи. Дослідження проведено у 74 жінок з менопаузою віком від 46 до 65 років (за класифікацією STROW, стадії +1а та +1б). За показником Т-критерію двофотонної рентгенівської абсорбціометрії та клінічними даними констатували наявність остеопоротичних змін скелета (Т-критерій > -1 SD; група випадків; n=44) або їх відсутність (величина Т-критерію ≤ -1 SD; n=30). У крові визначали низку біохімічних, гормональних та імунологічних показників. Аналіз поліморфного ДНК-локусу rs1800012 (G+1245T, Sp1) гена COL1A1 здійснювали з використанням уніфікованих тест- систем «ОстеоГЕН-М» (ООО «ГЕН», РФ). Результати та обговорення. У поліморфізмі rs1800012 (G+1245T; Sp1) гена COL1A1 за умов наявності остеопоротичних змін скелета домінував гомозиготний генотип T/T, який зустрічався у 2,6 раза частіше. Відповідно збільшувалася частота мінорної алелі (T) – у 2,2 раза (p(Fet)=0,006), наявність якої підвищувала ризик розвитку остеопоротичних змін скелета (OR=3,97; CI=1,45-10,88; р(χ2)=0,006) та була асоційована із зменшенням мінеральної щільності кістки, збільшенням рівнів у крові фосфору, паратиреоїдного гормону, остеокальцину, трийодтироніну, прозапального інтерлейкіну 1β та зниженням рівня прогестерону. Висновки. Таким чином, показано, що поліморфізм rs1800012 (G+1245T; Sp1) гена COL1A1, призводячи до порушення структури колагену 1 типу, прямо сприяв порушенню структури кісткової тканини за рахунок розвитку гіперпаратиреозу, гіпогонадизму та запальних реакцій. До групи ризику щодо розвитку постменопаузного остеопорозу необхідно включати жінок за наявності мінорної алелі (Т) цього поліморфізму, яка збільшує ризик розвитку остеопоротичних змін скелета у 4 рази.