Вплив ожиріння на функцію нирок у хворих на гіпотиреоз - Дідушко, О. М. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2016)
Мета дослідження – оцінити роль основних чинників у розвитку початкових проявів ураження нирок у хворих на гіпотиреоз із абдомінальним ожирінням. Матеріали та методи. Обстежено 240 хворих на гіпотиреоз у стадії декомпенсації та 20 практично здорових осіб. Для подальшого дослідження рандомізовано 87 хворих. Усі пацієнти були розподілені на дві групи: І група включала 42 хворих на гіпотиреоз без ожиріння, II група – 45 хворих на гіпотиреоз із абдомінальним ожирінням. Рівні лептину, васкулоендотеліального фактора росту (ВЕФР) моноцитарного хемоатрактантного протеїну 1 типу (МХП-1), інсуліну в крові визначали імуноферментним методом. Результати та обговорення. Виявлено тісний патогенетичний зв’язок між рівнями ТТГ, тиреоїдними гормонами та функцією нирок, що підтверджує можливість виникнення у частини хворих на гіпотиреоз порушення функції нирок, яке характеризується зниженням швидкості клубочкової фільтрації, появою альбумінурії. Виявлені достовірні кореляційні зв’язки між рівнем інсулінорезистентності та показниками функціонального стану у хворих на гіпотиреоз із абдомінальним ожирінням. Отримані дані свідчать про те, що в патогенезі ураження нирок у хворих на гіпотиреоз без ожиріння однакову роль відіграють неімунні та імунні фактори: підвищений рівень загального холестерину, інтерлейкіну-6, МХП-1, ВЕФР. Висновки. У хворих на гіпотиреоз із абдомінальним ожирінням гіперінсулінемія, інсулінорезистентність та лептинорезистентність належать до медіаторів ренального пошкодження.