Сучасні тренди оптимізації діагностики раку щитоподібної залози - Ларін, О. С.; Черенько, С. М.; Крушинська, З. Г.; Черненко, О. В.; Сулаєва, О. М. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2017)
В огляді обговорюються сучасні підходи до поліпшення діагностики раку щитоподібної залози (РЩЗ) та вибору лікувальної тактики. Традиційно діагностика РЩЗ базується на результатах комплексної оцінки даних клінічного обстеження, ультразвукового дослідження та цитологічного аналізу біоптатів, отриманих при тонкоголковій аспіраційній біопсії. Не зважаючи на високу діагностичну значущість цитологічного дослідження, цей метод має певні обмеження. Це стимулювало до впровадження методів молекулярно-генетичної діагностики, найпоширенішими серед яких є виявлення соматичних мутацій та хромосомних реаранжувань. Проте різні мутації асоційовані з певними гістологічними варіантами пухлин, і визначаються у лише в 40-70% випадків. Сучасним рішенням щодо поліпшення діагностики РЩЗ є використання технології Next generation sequencing, що охоплює аналіз низки генів, залучених у туморогенез, із застосування панелей таргетного секвенування. Впровадження цієї технології дозволяє обмежити виконання невиправданих операцій і підвищити якість життя пацієнтів з вузловими ураженнями щитоподібної залози.