Інтраопераційна ідентифікація зовнішньої гілки верхнього гортанного нерва - Ларін, О. С.; Паламарчук, В. О.; Войтенко, В. В. (Clinical Endocrinology and Endocrine Surgery, 2016)
Мета роботи – модифікація існуючих методів інтраопераційної ідентифікації ЗГВГН. Матеріали та методи. Дослідження було проведене у 80 пацієнтів з хірургічною патологією ЩЗ під час оперативного втручання, які були розподілені на дві групи. Усі пацієнти були обов’язково оглянуті на всіх етапах лікування ЛОР-лікарем за допомогою відеоларингоскопа: патології з боку гортані не виявлено. Визначались показники акустичного аналізу голосу та оцінки його якості за допомогою суб’єктивних шкал. Метод включає подразнення за допомогою генератора імпульсів певних тканин в операційному полі, при цьому за скороченням перснещитоподібного м’яза візуально ідентифікують ЗГВГН. Після ідентифікації пересікають судини верхнього полюса частки ЩЗ, не пошкоджуючи останній. Результати та обговорення. Всі хворі були розподілені на дві групи. Перша група складалась із пацієнтів, яким під час оперативного втручання проводилась ідентифікація ЗГВГН за допомогою електронейростимулятора. В другій ідентифікація проводилась під візуальним контролем з поетапним виділенням та перев’язкою судин верхнього полюса ЩЗ. Групи були розподілені на підгрупи залежно від анатомічного варіанту ЗГВГН. Загальна кількість ознак пошкодження ЗГВГН у I групі складала 2,5%, у II групі – 17,5%. Висновки. Застосування методики інтраопераційної ідентифікації зовнішньої гілки верхнього гортанного нерва дозволяє ідентифікувати тканинні структури в операційному полі при виділенні верхнього полюса часток щитоподібної залози, що убезпечує від виникнення постопераційних специфічних ускладнень. Спосіб простий у здійсненні, не потребує спеціальних навиків та суттєво знижує частоту пошкодження ЗГВГН.